Lærer Andersens begravelse domineres af Oscar -
- der gerne vil høre om sine arvemuligheder.
Efter fredsbudskabet slår sørgefesten over i en glædesfest.
Kristen og Elisabeth viser åbenlyst deres følelser.
Mads Skjern er bekymret for Ellen.
Hendes svigerfar har arbejdet for tyskerne og er på vej i fængsel.
Mads Skjern installerer datteren i Korsbæk -
- og giver hendes mand en stilling i sit firma.
Under opgøret efter 4. maj sørger cykelsmeden for -
- at Skjold Hansen slæbes bort på linje med værnemagere.
Da han befries af dr. Hansen, har han fået et chok -
- der bevirker, at han er blevet blid og føjelig.
Stein vender hjem fra Sverige til sin plads i banken.
Røde vender hjem til partiet og finder kone og hjem forandret.
Frk. Jørgensen, der blev udnyttet af fru Violet -
- er nu Agnes' medhjælper i huset.
Familien Varnæs har arvet den hund, de tyske vagter efterlod.
Misse betror Maude, hvordan hun for at vogte sin dyd -
- pacificerede sin ægtemand lige ind i døden.
Daniel Skjern vender hjem med en britisk wing commander -
- men Ellen, som keder sig i sit ægteskab, beslaglægger englænderen.
En pilsner.
Dav.
- Er Boldt i spjældet igen? - Hr. Boldt er på sit værelse.
- "Værelse"? - Han har fået værelse på 1. sal.
- Sådan avancerer vi alle. - Det vil jeg nu ikke kalde det.
- Hvem er hun? - Den nye værtinde.
- Boldt vil gifte hende. - Hun har slået kløerne i ham.
- Han må være blevet sindssyg. - Hun har penge.
Det er, hvad ussel mammon gør ved mennesker.
- Jeg tænkte nok, du sad her. - Vi spiser vel først klokken seks?
Tænk, hvis du kom hjem, før maden stod på bordet.
Men jeg har haft nok at rende om. Jeg må ikke nedlægge lejligheden.
- Når jeg nu ejer huset. - Titusinder kan bruge beboelsen.
Og titusinder skal have lavet hulsømme og knapper.
Jeg har betalt mit hus og indlagt centralvarme.
En kop kaffe.
Du har da også sømandens lejlighed. Så længe ingen ved, hvor han er.
Den fremlejer jeg til mig selv. Hvis ikke det er tosset …
Her kommer man hjem til fem værelser -
- og to stuer med murermesterbue og harem på førstesalen.
Respekterer du ikke det arbejdende folk, også kvinderne?
Nå, vi skal være gode ved Røde. Han troede, han vandt valget.
Vi fik da 18 mandater.
Og en venstremand som statsminister.
En skønne dag bliver vi større end Socialdemokratiet.
Det skal du måske sørge for, siden de har ansat dig?
- Er det til mig? - Nej, til konen.
- Fra hvem? - Amerika.
Dav, Lauritz.
Vi ser Dem vel til bestyrelsesmødet?
Mon ikke jeg kan undværes?
Jeg har lovet at gå en tur med Siri, vores finnepige.
- Sig pænt goddag til hr. Stein. - Goddag, min ven.
Vi skal nok få lært dig dansk, så du kan komme i skole.
Der kan man se, hvad et slagtilfælde kan føre til.
Landsretssagfører Skjold Hansen -
- vil gerne trække sig tilbage.
Vi har jo ikke set meget til ham, så beslutningen er rimelig.
De har allerede bragt en afløser i forslag.
Apoteker Strøms forslag går ud på -
- at overretssagfører Varnæs igen indtræder i bestyrelsen.
- Han bor igen i byen. - Og er også sagfører.
Jeg ser gerne min bror knyttet til banken igen -
- men det er ikke min idé.
Næh, De er jo en neutral bankdirektør.
- Vi kan vel enes om forslaget? - Principielt, ja.
Men jeg vil godt have en samtale med Jørgen Varnæs først.
Så er det vedtaget, at sagen er på et forberedende stade.
Så kan vi vist gå over til frokosten.
Pax var helt bange for, at De havde glemt den. Tak.
Næ, næ. Pote! Kom så.
Fint.
Det var godt. Skal vi have en bid til?
Fruen vil helst ikke have, at den ligger i møblerne.
- Det ved vi godt. - Fruen kan være her når som helst.
- Hvor er hun? - I København til noget velgørende.
- Det er nok til fordel for Norge. - Nej, det var i sidste uge.
Næste uge er det Finland.
- Det her er til de sultne i Paris. - Så må jeg jo sulte lidt endnu.
De franske mannequiner viste alt det nye fra Paris.
Daniel fik tegnet en masse, så du kan få nogle idéer.
- Fik du også nogle idéer? - Ja, til mig selv.
Fra hofbuntmager Palm.
Det er ikke noget for mig. De minder mig om røgede ål.
- Vil du ikke have en drink, Carl? - Jo tak.
- Skal du ikke hjem til Mogens? - Nej, han spiser ude.
Sagde Daniel, hvordan det gik på Niels Brock?
- Han havde travlt med at tegne. - Og gøre fru Varnæs sin opvartning.
Sludder. Han hilste på hende. Hun sad sammen med hr. Jørn.
- Han syr vist for fru Varnæs. - Og for mig.
- Daniel ville gerne præsenteres. - Skal han også sy for Daniel?
- Har du spist? - Næ, jeg ventede på jer.
Vi er stopfodrede med franske delikatesser.
Var det ikke til fordel for sultende børn?
Sådan æder de rige for at skaffe de fattige mad.
- Du har vel ikke ventet? - Jo, når du gør dagens gode gerning.
Jeg følte, jeg var kommet ind med firetoget.
Som bondepige med slør.
- Kan vi spise nu? - Jeg skal kun have to dråber suppe.
- Jeg har bestilt en aftenkjole. - Den kan du hurtigt få brug for.
- Vi skal holde et selskab. - Vi har haft dem fra København.
Vi må invitere bestyrelsesformanden.
Murermester Jessens! Det kan du ikke mene.
Han vil gerne møde Jørgen.
Hans kone virker noget landlig.
Hun er en Antonsen fra Havgården.
Havgården? Er det ikke der, Skjold Hansens er flyttet ud?
De har lejet den af Mads Skjern.
Jørgen købte den og solgte den til Skjern.
For øvrigt præsenterede jeg Daniel Skjern for hr. Jørn.
Den ære er aldrig overgået mig. Jeg betaler bare regningerne.
Du interesserer dig ikke for mode. Men Daniel Skjern er talentfuld.
Han opfangede mere end hr. Jørn. Du skulle se nogle skitser.
Så kan han sende dem til Skjerns Konfektionsfabrik.
Næh, hr. Jørn var meget interesseret.
- Har Herbert sendt dig alt det? - Det er til os alle.
Brevet er også til jer. Det er på tysk.
Vil du læse det, Vicki?
"Kære Katrine og Larsen, Vicki, Agnes og Lauritz.
Denne hilsen fra Los Angeles -
- hvor jeg har slået mig ned mellem ligesindede -
- indtil Europa igen er til at betræde … være i.
Jeg har fulgt jer i tankerne -
- og ofte drømt mig tilbage til det fristed, I gav mig.
Er I der stadig alle sammen?
At Katrine er, hvor hun var -
- står for mig som det mest sikre.
En anden tanke kunne jeg ikke leve med.
Derfor adresserer jeg min beskedne pakke til hende.
I håbet om, at I ikke har glemt mig.
De kærligste hilsener. Herbert." Det var det.
Ikke et ord om, hvad han tænker politisk.
Han må da være klar over, hvad det hele drejer sig om.
Jeg kunne tænke mig en ordentlig snak med Herbert.
Så du kunne høre hans mening om atombomben og dødsstraffen.
Det er dem, de kalder 'nyloner'.
Jeg havde et par til opmaskning, som fru Varnæs fik i en Rotary-pakke.
Du og Vicki kan dele dem. Jeg går ikke med det tynde skidt.
- Hvad med din datter og Ellen? - De har fra Mads' forbindelser.
Nu har vi Herberts adresse.
Det er rart at vide, hvis du skulle komme forbi.
Jeg tror, jeg har en cigar.
Fru Jessen, vil De sidde der?
- En Grand Marnier? - Jeg drikker kun kakaolikør.
- Måske vi har en, men den er dansk. - Nu skal jeg se.
Er der noget kakaolikør?
Ja, Ulriks hjemmebryg. Den vil ingen da have.
Jo, fru murermester Jessen.
Det kunne jeg tænke mig. Hun brokkede sig også over maden.
Hun forlangte rødkål til anden. Fruen ville have den med appelsiner.
Blæs på fru Jessen. Hun blev nok mæt.
Sådan ser hun i hvert fald ud.
Hun skal altid spille bondefin. Jeg gik i skole med hende.
Hun er fra en gård med tre skorstene. Den ene var bare for synets skyld!
- Det smager skrækkeligt. - Jeg siger, det er på eget ansvar.
Gid hun må kløjes i det.
- Har nogen lyst til en kage? - Ikke efter den pragtfulde middag.
Jeg tager gerne en kage. Ellers får jeg trykken for tarmene.
- Lille mor holdt også af sødt. - Og Deres afdøde mand.
Joh, også han.
Jeg trænger til sødt. Det kan dr. Hansen bevidne.
Jeg?
De rådede mig fra det søde, og så var jeg ved at dø.
Vi beholdt Dem da.
Det var ikke Deres skyld. Min mave var som en sten.
Man ved nu bedst selv.
Siden har jeg holdt mig til den kloge mand fra Brydelev.
Han går også ind for strygninger for ryggen.
Han kurerede mors udslæt med kærnemælk.
Med forlov. Jeg trænger stadig. Det kommer altid over mig efter and.
Borgmesteren har måske henvendt sig om lille mors minde?
Ja, det må være en sag for borgmesteren.
Han mener, det bliver bankens sag.
Det var jo der, lille mor faldt. For Danmark.
Fru Fernando Møhge sad vist til det sidste.
Lille mor var jo så strunk.
Hvad har du tænkt dig, Misse?
Ham den unge mand, de skød, har fået sin mindeplade -
- på Clausens Pensionat.
Han får også sit billede i Omegns Banken.
Der var han jo ansat.
Så kunne du også give lille mor en buste.
Far fik jo aldrig sin buste, takket være dem.
De er foreslået til bestyrelsen på ny.
Men det skal vi ikke drøfte her.
- Hvad er det så? - Havgården.
Jeg ejede den kun 14 dage, så solgte jeg den videre.
Ja, men hvad betalte De min kones bror, gårdejer Antonsen?
Det kan De da læse i tinglysningsbøgerne.
Det beløb kender jeg.
Og at Mads Skjern betalte Dem 10.000 mere.
Ja … jeg forstår ikke?
Hvor meget fik min svoger under bordet?
- Hvad mener De? - Jeg er jo ikke dum.
Nej, men hvorfor stiller De mig det spørgsmål?
Sofie, min kone, havde halvpart i gården.
- Så fik hun vel også halvdelen? - Se, det er spørgsmålet.
Der var 20.000 til min kone.
Det er jo noget siden, men … det skal nok passe.
Skal det?
- Hvor vil De hen? - Den gård var meget mere værd.
Hvad mon Mads Skjern får ud af at udstykke den?
Jeg bebrejder ikke folk, at de skjuler penge for skattevæsenet.
Det gør vi sgu alle, men ingen skal snyde mig eller min kone.
- Hvorfor ikke spørge Antonsen? - Kan han snyde Sofie, gør han det.
- Tror De? - Næ, det ved jeg.
Og den mistanke skal komme mig til skade?
Det her skal vi have rede på -
- hvis jeg skal indstile Dem til bestyrelsen i Korsbæk Bank.
- Og hvad sagde De så? - At jeg ikke forstod ham.
- Og De er jurist? - Ja. Hvad mener De?
De burde gå i offensiven.
Nægte at diskutere på det injurierende grundlag.
Antonsens motiver kom bag på mig.
Motiver?
Jeg troede, han var ude på snyderi med formueskatten -
- men ville altså snyde søsteren.
Det kender jeg ikke noget til, og det gør De heller ikke.
- Hvad gjorde Antonsen af pengene? - Hvad hentyder De til?
Der har været pengeombytning, og der er engangsskatten …
Antonsen fik 60.000 for gården af Dem, og De fik 70.000 af mig.
Husk det for Deres egen skyld.
Det drejer sig om min mulighed for at vende tilbage til bankbestyrelsen.
Agter De at købe Skjold Hansens praksis?
Ja, men foreløbig har jeg nok at gøre.
Ja, De er jo reserveanklager i landsforræderi sagerne.
Når det med Skjold Hansens praksis bliver aktuelt -
- så kunne vi tale sammen om det. Han skal vel have en del for den.
Farvel.
De kan vel nå at gøre skøderne fra Havgårds-udstykningen færdige?
Jeg skal nok tage aftenerne i brug, hvis det bliver nødvendigt.
Vi fra bestyrelsen og direktionen -
- og De, hans kammerater og kolleger -
- er knyttet sammen i mindet om denne unge medarbejder -
- der gav sit liv for det, han troede på.
Poul Christensen, bankfuldmægtig, født den 4. januar 1916 -
- faldet for tyskernes kugler 2. april 1945.
Den tak, vi skylder ham -
- videregiver vi til medlemmerne af hans gruppe.
Æret være Poul Christensens minde.
Kæmp for alt, hvad du har kært
dø, om så det gælder
da er livet ej så svært
døden ikke heller
Vores nye fuldmægtig Arne Smidt.
- Jeg syntes nok, De var ny. - Jeg kom i morges.
Personalet vokser stadig.
Jeg skal også hilse på mine logerende.
- Har De pensionat? - Kun i krigstider.
Jeg troede, det var noget for mig.
Det var på høloftet. Find hellere noget mere bekvemt.
Gad vide, hvad Katrine har foretaget sig med de mandfolk.
Efterhånden kan ingen styre deres kvinder.
Undskyld. De må have kendt ham. Hvordan var han? Hvordan skete det?
- Har jeg sagt noget forkert? - Nej, hvorfor det?
Jeg jokker i spinaten. Jeg troede, formanden havde pensionat.
- Baronen har Brydesø Slot. - Der må ellers være plads.
- Hvor bor De? - I Clausens Pensionat.
- Kan man få værelse der? - Måske.
- Jeg spørger ved aftensbordet. - Det er en dårlig idé.
- Så er fru Clausen der. - Men det er De ikke.
Jeg har set på Dem hele dagen. De skal bringe mig lykke …
… Ved at deltage i mit ringe måltid på Postgaarden.
- Der bor jeg indtil videre. - De er ikke ked af det!
Bankdirektøren har selv boet der.
- De vil godt, ikke? - Jeg ved ikke rigtig.
Så kan De fortælle om de andre. Både de levende og de døde.
- Sagde jeg igen noget forkert? - Nej, jeg vil gerne med.
Tak, frk. Mortensen.
- Så fik vi hængt det billede op. - Det glædede jo datteren.
Der går ingen splinter af os ved at have tante Møhge hængende.
Du skal ikke se på hende fra din stol.
Vi er vant til fruens kontrafej, fra hun var i levende live.
Raffineret, at det skete samtidig med afsløringen af frihedskæmperen.
Det var Misses idé, og de døde protesterer jo ikke.
Jeg talte med formanden. Hvad er det med Havgården?
En fiks idé om, at svogeren har snydt konen.
- Har han det? - Aner det ikke.
Hun lider vist ingen nød.
- Fik Antonsen penge under bordet? - Hvor skulle jeg få de penge fra?
Spørg hellere Jessen, om han kender injurielovgivningen.
Se på Antonsens konto, om der er bund i påstanden.
- Det har Jessen forsøgt. - Nå, hvad fandt han ud af?
At Antonsen har flyttet sine konti over i Omegns Banken.
Jørgen …
Det var nemt for dig at stille det spørgsmål.
- Du vidste jo det om kontoen. - Gjorde jeg?
Jørgen, den tid er forbi, hvor du kan narre mig.
Hvorfor denne interesse for Antonsens konto?
Jeg vil se, hvordan han anbragte de penge, han fik for Havgården.
De er ikke gået over banken.
Nej, men han har også købt en ejendom i Fakse.
Som han sikkert fik lige så billigt, som du fik Havgården.
- Sådan handlede nogle dengang. - Hvad mener du?
- Jeg behøver vist ikke at forklare. - Jeg købte ikke af Antonsen.
Nej, af Jørgen Varnæs, som vel købte på din opfordring.
Du antyder?
Der går rygter om, at Antonsen havde en chance til at snyde sin søster.
- Vedrører sladder os? - Ikke mig. Dig, måske.
Jeg har vænnet mig til at tage den slags for, hvad det er.
Det burde du også.
Der er også en anden ting, der generer mig.
At du ikke tror, jeg kan lægge to og to sammen.
Blev tilbehøret færdigt?
Vi mangler at få syet 30 opslag og 20 kraver.
Jeg skal nok komme tilbage i aften.
- Man skulle tro, hun var gift. - Hun passer jo hus for fru Violet.
Fru Rumm kommer tilbage, når Rumm har fået mad.
Sådan er mændene jo.
En gang imellem er det en fordel, Lauritz kun er hjemme lørdag-søndag.
Hvis de bare skal fodres af som aber -
- hvad skal man så med dem?
- Man har jo vænnet sig til dem. - Ja, det er måske fejlen.
- Frk. Jørgensen når ikke så meget. - Hun kører træt ved symaskinen.
Havde jeg vidst det, så havde jeg ikke spurgt.
Hvor skulle De vide det fra? Ingen har talt om det.
Er det ikke mærkeligt?
Det er første gang, jeg selv har snakket om det.
Bare jeg ikke har gjort Dem ked af det ved at rippe op.
Det var faktisk rart at fortælle det til en, der ikke vidste noget om det.
Alle de andre fik det til at komme nærmere, når de spurgte.
Da billedet blev hængt op, så tænkte jeg …
… at jeg ikke ville kunne holde ud at sidde der i banken.
Men nu … tror jeg godt, jeg kan.
- Så er jeg ikke påtrængende? - Jeg er glad for, at jeg gik med.
Nå, sidder du der?
Vores nye bankfuldmægtig er så venlig at invitere mig ud.
Det er da godt, der er nogen, der kan muntre dig op.
Det er Violet Vinter, min faster.
- Vil De ikke sidde ned? - Jeg er sammen med den herre.
Kig snart hen til mig.
Måske får du lyst til at danse for . med den unge mand.
An ...
- Jeg troede, der var sket noget. - Sket?
Maden har været i høkasse i halvanden time.
Jeg har spist. Jeg løb ind i repræsentant Sand.
Jeg har lavet frikadeller af et helt pund fars.
- Resten kan vi spise i morgen. - Hvis det passer dig at komme hjem.
Der er ingen grund til den tone. Jeg har vel min frihed.
Til at behandle mig, som det passer dig.
- Har du ikke fået husly og kost? - Du får også dine penge.
For det lille beløb har du ingen ret til at bestemme.
- Du kunne vel have ringet. - Så var du også blevet sur.
Nej, så kunne jeg være blevet ovre hos fru Jensen.
Nu skal jeg sige dig en ting. Det skal ikke gå ud over mig -
- at du hænger henne hos fru Jensen den halve nat.
Det er vel min sag, når jeg også passer det her.
Ikke når du er træt og gnaven. Fru Jensen udnytter dig.
- Fru Jensen udnytter mig ikke. - Nå, der er måske andre?
Er du begyndt at rende med mandfolk?
Tyv tror, hver mand stjæler.
Du slæber handelsrejsende med hjem om natten.
Mit liv er ikke forbi. Som visse andres.
Spar din misundelse.
Jeg vil hellere gå i min grav end byde mig til.
- Du rigger dig ud som en skøge. - Må jeg være fri.
- Hvor skal du hen? - Angår ikke dig.
- Efter alt, jeg har gjort for dig. - Du skal ikke gøre mere.
Åh!
De skulle være færdige. Damerne arbejdede til langt ud på aftenen.
Her. Jeg sender fakturaen.
Frk. Jørgensen. Hvorfor sidder De her?
Blev det så sent?
Kom med ned og få morgenkaffe. Drengene er rendt i skole.
Kom ind.
- Jeg sagde, jeg havde en faktura. - De er altid velkommen.
- Vil De sidde? - Ja tak.
De er så god til at finde ud af alt muligt.
- Med alle de bestemmelser, der er. - Det er jo nødvendigt.
Det er om min lejlighed, hvor vi boede før.
Kommunen vil have, den skal lejes ud.
- Til beboelse? - Ja, vi bor i den store lejlighed.
Men hvis jeg nu har en, som bor der.
Så er det vel en anden sag?
Når jeg nu beder Dem, er jeg vel fræk …
Det kommer an på, hvad De beder om.
- De kender borgmesteren? - Ja, og hvad så?
Kan De ikke hjælpe mig med at få en af mine damer godkendt?
Inger Jørgensen, der har boet hos Violet Vinter.
- Den frk. Jørgensen, som … - Hun har ingen steder at være.
- Og De er et godt menneske. - Årh, det ved jeg nu ikke.
Hvis hun får lejligheden på papiret, kan hun leje stuen ud til mig.
- Nå, det er det, der er idéen. - Ja, hvis altså De kan hjælpe mig.
Ja, vi må gøre, hvad vi kan. For at holde produktionen ved lige.
De kan alt.
De er nu heller ikke tabt bag af en vogn.
Her troede vi, du studerede, og så vil du til Hamborg.
Den idé har flere hundrede andre piger fået.
Jeg har altid villet betale for dine studier.
Og så til Hamborg. Alt er i ruiner!
Jeg skal nok få tag over hovedet. Vi får masser af penge.
- For at læse andre folks breve! - Tyskernes … Så lærer jeg sprog.
Du er desværre så gammel, at vi ikke kan forhindre dig.
Dav, Pax. Skal vi se, om Laura har noget til dig?
- Hvorfor er fruen nu fra den? - Fordi jeg rejser til Hamborg.
- De siger, det er bare murbrokker. - Jeg skal være censor.
Er det ikke noget med skoler?
Næ, det er noget med at gennemgå tyskernes breve.
- Er det et arbejde? - Man oplever i hvert fald noget.
Pigerne dernede siger, det er skægt, når de har fri.
- Det skulle dine forældre opleve! - Det glemmer de, når Ulrik kommer.
- Springer han også fra studierne? - Næ, han har en pige med.
Hun er rædsom. Det er en, han har fisket op i 'Kannibalen'.
Det er første gang siden jul, familien er samlet.
Og nu spredes den igen. Ulrik har vel hørt det om Regitze?
Ja, vi har jo ingen hemmeligheder for hinanden. Vel, Ulrik?
Her bor De ellers pænt.
Hvor længe har De og Ulrik kendt hinanden?
- Var det november … - Ulrik sagde intet om det i julen.
Da var det jo heller ikke sådan. Og jeg skulle jo også hjem.
- Hvor bor Deres forældre? - Oringe.
Er det ikke der …
Jo, der bor de sindssyge. Men far er plejer.
- Hvad studerer De så? - Jeg?
Jeg studerer ikke noget.
Jeg forstod, at De og Ulrik havde mødt hinanden på 'Kannibalen'.
- Hvem er det? - En menneskeæder.
Der indtager studenterne deres hundeæde.
- Det har Maude været forskånet for. - Og jeg ser jo, hvordan det laves.
- Hvordan? - Jeg serverer.
- De vil tjene til uddannelsen? - Det kan man godt sige.
Maja går til maskinskrivning.
Ja, hvad skulle vi andre gøre, hvis ikke nogen lærte det.
- Jeg selv er håbløs til det. - Det tror vi gerne.
Ja … Så kan vi vist godt sige velbekomme.
- Vi er færdige. - Skal de have kaffe?
- Nej, mor har lagt sig. - Og de andre?
Far er gået med Pax, og Ulrik viser byen frem.
Ellen!
Vent lige her.
- Hvordan har du det? - Som man tager det.
Bor du fast i Korsbæk igen?
Der er heldigvis ikke langt til København. Og du?
- Jeg studerer stadig. - Det var det, man skulle.
Nå, du ser da ud til at kunne klare dig foruden.
- Er det en, du kender? - Ja … Ellen, skal vi ikke mødes?
Jeg skal til te hos mine forældre. Daniel er der.
Men senere? Jeg kan blive til i morgen.
Ulrik, det er så koldt at stå stille.
Hvis du fryser, kan vi lige så godt gå hjem.
- Hvem var hun? - En skolekammerat.
- Hun er godt gift. Med den pels. - Den har hun nok fået af sin far.
- Dav, Daniel. Hvor er her koldt. - Ja, mon ikke?
- Har du sagt det? - Vi ville vente, til du kom.
Som olien til de oprørte vande.
- Har du Mogens med? - Næ, han er begyndt at ride.
- Har han tid til det? - Åbenbart. Nej, hvor jeg fryser …
- Jeg mødte Ulrik med en pige. - Vi var med samme tog.
Siden hvornår er I begyndt at omgås provst Mejer?
Din far har været i Menighedsrådet i ti år som formand.
- Så gider du da ikke længere? - Nye kræfter må til.
- Jeg trækker mig med fuld honnør. - Engagerer du et hornorkester?
Næ, men jeg har betalt istandsættelsen af altertavlen.
- Og sådan bliver man udødelig. - Folk må gerne huske navnet Skjern.
- Daniel bliver nok også berømt. - Åh, lad være.
Lad os nu se. Jeg synes, at Daniel selv skal fortælle det.
- Hvilket? - Ja, det …
Jeg går ikke længere på Niels Brock. Jeg …
Siden 1. januar …
- Han har syet hos hr. Jørn. - Hvad har han?!
Det var en stor chance for at lære haute couture.
- Jeg skal ikke bruge haute couture! - Du?
Skjerns Magasiner satser på konfektion.
Måske satser Daniel ikke på Skjerns Magasiner.
Er du ganske uinteresseret i mine blomstrende virksomheder -
- som jeg har opbygget for din og dine søskendes skyld?
Du har altid selv sagt, at jeg ikke egner mig, far.
- Hvis nu Daniel har evner … - For at brodere med en bøssekarl!
- Vil du så holde op. - Du har vidst det bag min ryg.
Sådan som du opfører dig, når du ikke får din vilje -
- så er det ikke så sært, at Daniel ikke ville sige det.
Du har altid ødelagt den dreng. Du er lige så ansvarsløs.
Tal ikke sådan til mor. Hun … hun er den bedste af jer to.
Nu tuder han også som et kvindfolk.
Det kommer der af at hænge i sin mors skørter.
Lad ham svale af, så går jeg ind i løvens hule.
Jeg er ked af, du skulle overvære det her.
Du er god nok, far.
Du vil ikke have, at Daniel bare forsvinder, vel?
Tror du, han besinder sig?
- Lad ham gøre, hvad han selv vil. - Men hvad skal det til?
Forestil dig, at han vil vise dig, at han duer til noget.
For første gang kan han vise dig noget, som han er god til.
Du er jo selv god til alt. Alle fedter for dig.
"Den moderne forretningsmand'. Der er bare det ved dig …
At hvad?
At du er så håbløst gammeldags.
- Jeg er ked af det for din skyld. - Jeg klarer mig.
Ellers blev jeg her ikke.
Løven er tæmmet. Han kommer om lidt.
- Fik du ham til at falde til ro? - Ja, og til at låne mig firmabilen.
Op med hovedet, Daniel.
Du er ikke bekymret for mig, vel, mor?
Næ, jeg er mere bekymret for din søster.
- Den der er ikke drukket. - Det er Ulriks.
- Skal jeg lade den stå? - Tag den bare med ud.
- Er han på sit værelse? - Nej, han er gået.
Han kommer nok igen.
- Sagde han ikke, hvor han gik hen? - Han sagde bare, han gik en tur.
Han har nok trængt til frisk luft.
Det er da en mærkelig opførsel.
Hans Christian, her sidder vi og …
Vi kan måske spille et eller andet.
Hvad spiller De, frk. Maja?
Jeg er vist ikke god til andet end sorteper.
Så tager vi en sorteper.
Jeg tager 22.05 tilbage til København.
Det skulle vi også med. Jeg skal jo på arbejde i morgen.
Har du ventet? Jeg cyklede herud på Lauras gamle skærveknuser.
Jeg blev kørt af min mand. Til gengæld lånte han bilen.
- Henter han dig? - Jeg tager en taxa.
Jeg har ikke fået kaffe. Har du?
To kaffe og en cognac og en likør.
Det her må fejres.
Nå, der har vi en til, der ikke spiser hjemme.
Kaffe.
- Hvad får ? - Slavecognac.
- Har du friaften? - Ja.
- Hvor har du gjort af Ellen? - I Skovpavillonen.
- Spiser familien Skjern ude i aften? - Nej, hun skulle møde nogen.
- Nå, hun har måske sit? - Ja, men jeg har firmabilen.
- Er den tanket op? - Lige til drøbelen.
Hvad med at forlade det her dødssyge sted?
- Skovpavillonen er vel udelukket? - Der har I jo jeres minder fra.
Lad os koncentrere os om fremtiden. Hvad med Den Gamle Mølle?
- Er der morsomt? - Det bliver der, når vi kommer.
- Lad nu den der kaffe stå. - Tjener, må jeg betale?
- Hun trak sorteper. - Det taler man ikke om.
- Nu trækker jeg hos Dem, Maja. - Jeg sidder hele tiden med den.
- Vil De med, så er det nu. - Det kan jeg lige så godt.
- Skal Ulrik ikke også med? - Nej, og nu skal du i seng.
Farvel, Regitze -
- og farvel, frk. Maja.
Hvis du heller ikke er lykkelig, så er det da ligetil.
- Nej, far har etableret os her. - Du vil da ikke blive til evig tid.
- Vi kan nå det endnu, Ellen. - Tror du?
- Vi må se at komme hjem. - Skal vi ikke gå lidt i skoven?
Bare et kvarter.
- Må jeg betale? - Sidder din gæst ikke og venter?
Skal vi ikke have slutningen?
Nej, den er så svær, og klokken er mange.
- Vi kan vel nå et stykke natmad? - Ja, det var en anden snak.
Fru Olsen har rettet det hele an.
- Iben? - De sagde, dr. Hansen var her.
- Hvad er der sket? - Vi er kørt ind i et træ.
- Hvordan er det, De ser ud? - Han har vist brækket armen.
- Hvorfor ikke køre på sygehuset? - Det skulle foregå lidt diskret.
- Hvem kørte? - Det gjorde jeg.
Vi slap billigt. Bilen er smadret.
Kun dem på forsædet kom til skade.
Jenny, du skal bare have et par sting.
- Far, har du tid? - Ja.
Jeg har tid til at fortælle dig, at din opførsel i aftes var …
Jeg kan ikke beskrive den. Efter alt, hvad du har budt os …
- Nej, jeg savner ord. - Jeg ved det godt.
Der sidder det arme pigebarn og ved hverken ud eller ind.
I forvejen var din mor rystet …
Har du ikke noget at sige til dit forsvar?
- Far, det er ad helvede til. - Det behøver du ikke at fortælle.
- Du må låne mig 500 kr. - 500! Til hvad?
- Det vil jeg helst ikke fortælle. - Måske en præmie for din opførsel?
Far, vil du ikke godt holde op?
- Det hele er så forfærdeligt. - Du har måske også gæld?
Nej, det er værre.
Maja er gravid.
Der er en læge. Det er forsvarligt, men det koster 500 kr.
Det … det kan du ikke. Du kan ikke bare betale dig fra det.
Først tænkte jeg, at det gik, at jeg giftede mig med hende, men …
- Nu kan jeg ikke holde tanken ud. - Det kommer du til.
Far, du har råd, og du får pengene tilbage.
Du tror da ikke, det er for pengenes skyld?
- Du kan være ligeglad. - Nej, ligeglad kan jeg ikke være.
Hvad med mor? Hvad tror du, hun vil sige?
Hvis det er kommet så vidt, så er din mor og jeg enige.
- Tænker du ikke på mig? - Jo, Ulrik.
- Hvorfor vil du så ikke hjælpe? - Fordi …
- Fordi det kan du ikke leve med. - Hvor ved du det fra?
Det ved jeg bare, min dreng. Tro mig.
Det koster alt for meget at løbe fra sit ansvar.
Ja?
Undskyld, direktør Skjern, men jeg vil gå direkte til Dem.
- Om hvad, Sofus Nielsen? - Om bilen.
- Hvilken bil? - Deres.
- Jeg aner ikke, hvad De taler om. - E 4968, en mørkeblå Morris.
Knust mod et træ i Brydeskov Krat.
- Hvornår? - I nat. Der er blodspor.
Kan den have været stjålet?
Undskyld mig.
Må jeg få 1623?
Ellen! Gudskelov. Jeg troede, at …
Ja, bilen.
Nå, du var ikke med.
Det må blive hans egen sag. Sig, jeg vil tale med ham.
Undskyld, jeg troede, der var sket min datter noget.
- Det var måske hende, der… - Nej, det var min svigersøn.
- Der er vel ikke sket ham noget? - Han har brækket venstre arm.
- Vognen må være skredet ud. - Ja, det er jo sneglat i skovene.
- Vi må tale med ham. - Ja, det skal jeg sørge for.
Han ville have, jeg sagde det. Han regnede med, det slog dig ud.
Ja, det gjorde han vel.
Den slags er jo aldrig sket før i vores familie.
- Skulle jeg have givet ham pengene? - Nej, det havde været værre.
- Forstod han det? - Nej, men det kommer han nok til.
En skønne dag.
Stakkels Hans Christian.
Nå, ligger du der?
Er du kommet op i møblerne, Pax?
- Hykler! - Hvad mener du?
Tror du ikke, jeg ved, at den ligger der, når jeg ikke er hjemme?
Bliv du bare liggende, nu sæderne alligevel er i forfald.
Det bliver din sidste chance.
Hvis jeg nogen sinde hører om, at du har vist dig på beverdinger -
- med andre end din kone, så afskærer jeg forbindelsen med dig.
Jeg skal ikke have kastet smuds på mit og min datters navn.
Så var der ikke mere.
- Vil Mogens have frokost med? - Næ, han skal på fabrikken.
- Hvordan gik det med armen? - Det spurgte jeg ikke om.
Mads, han er jo også et menneske.
Kom her og se.
Jeg er blevet ridder af Dannebrog. Det går jo godt.